Jeg elsker deg,
og jeg har kondom
- Matt, jeg burde ikke være her. - Kom igjen Anna.
- Nei, nei. - Kom igjen, det blir gøy
Jeg burde virkelig ikke være her.
Anna. Kom igjen!
Jeg er på fest,
men det eneste jeg ønsker er å dra hjem.
Hei, hvor skal du Anna?
Ikke gå hjem.
Så hører jeg min mors bjelle.
Jeg går for å finne henne.
Når hun ble syk så flyttet vi inn i båthuset.
Det var der hun ønsket å være.
Hun er alene.
Hun skulle ikke være alene.
Anna.
Jeg løp opp mot huset for å finne min pappa.
Noe er galt.
Det føles ikke trygt.
Det er noe ondt i huset.
På den ene eller andre måten, disse drømmene ser ut til å handle om
om å komme seg ut av skogen og hjem.
Ja.
Og når jeg kommer dit så er det som om mamma forsøker å fortelle meg noe.
Men jeg forstår ikke hva det er, hva hun forsøker å si.
Vel, vi har snakket om den lille rødhårede jenta,
men nå er det en ny detalj, vannkanna.
Hvorfor tror du at du holder den?
Jeg vet ikke.
Jeg kan virkelig ikke huske det.
Kanskje du forsøkte å slukke brannen?
Når min mor ble syk, så sa hun at hun alltid ville være der.
Kunne vært en villkatt, eller bare lyden av vinden.
Men det ville alltid være henne. Hun skulle alltid beskytte oss forstår du.
Men...
Men den natten det brant, da kunne ikke jeg beskytte henne.
Smart jente.
Hvis jeg er så smart, hvorfor husker jeg ikke hva som skjedde den natten?
Ok, dette er hva jeg tror.
Vi overlever ved å huske, men noen ganger overlever vi ved å glemme
Du mistet din mor i en tragisk brann.
Ditt liv ble forandret for alltid av hva, en ødelagt kran?
Kanskje det ikke er så dumt å glemme.
Men hva med drømmen? -Det er en drøm.
Du finner ut av det, eller ikke. Det er slik det henger sammen.
Det er en prosess Anna.
Hvor lenge har det vært, ti måneder? Og du er nesten ferdig.
Men du kommer ikke dit ved åvære på et sted som dette
- Tror du jeg er klar for å dra? - Hva mer ønsker du av meg?
Dra hjem, kyss en gutt, skaff deg problemer.
Avslutt hva du startet.
Hei.
Et øyeblikk.
Søte lille Anna. Reiser hjem, kjære hjem.
Jeg kommer til å være ensom.
Jeg må gå.
Det var så mye blod, var det ikke det Anna?
Tror du virkelig de har gjort deg frisk?
Kom igjen kjære, la nå jenta pakkene sakene sine.
Hva har vi sagt til deg om å vandre rundt her hele tiden?
De klarte ikke å ordne meg.
Hvem skal jeg fortelle historiene mine til?
Jeg har en overraskelse til deg.
- Se i hanskerommet. - Fortell meg at det er en osteburger.
Ikke akkurat.
- Du har skrevet den ferdig. - Ja, se inne i.
- Takk pappa. - Ingen årsak.
Er den god?
Vet ikke helt, men jeg er sikker på at du forteller meg det.
Jeg vet om noe som er godt.
Oj, fantastisk. Tusen takk.
Rachel har lagd dem.
Hun ville komme i dag, men jeg sa jeg ville ha deg helt for meg selv.
Hun har vært fantastisk Anna. Helt sant, hun har virkelig vært det.
Jeg vet ikke hva jeg ville ha gjort...
Pappa, du har meg helt for deg selv.
Alex?
Anna, du er tilbake.
Du er tidlig ute, skulle gitt deg en klem, men. . Velkommen hjem.
Du ser fantastisk ut, du er så slank.
Tror jeg kunne ha godt av et opphold på det stedet.
Mitt første oppdrag blir å fete henne opp.
Jeg har allerede begynt med ham.
Ja, hun har laget mat i hele dag.
- Tilbereder... , hva var det du lagde? - Biff stroganoff. Din favoritt.
Så nå har du et hus fullt av kvinner nå, Herr Writer.
- Fortalte din pappa deg om min ide? - Nei.
Om festen.
Vi tenkte vi kunne arrangere en "Velkommen Hjem" fest.
Ja, ok. Kanskje.
Alle har spurt om deg.
- Vi har jo hele sommeren. Ingen hast. - Nei.
Ok, jeg går en tur ned til vannet.
Den ødela jeg.
Anna.
Akkurat som det aldri har hendt, eller?
Alex, jeg har savnet deg så mye.
Så, hva tror du?
Du vet, han fikk dem til å arbeide i helgene
slik at det skulle stå ferdig til du kom tilbake.
Velkommen til din nye avdeling.
Bedre mat, galere mennesker.
- Når flyttet hun inn? - Gjett.
Først hjalp hum ham med ulykkesutredningen,
og så hjalp hum ham med begravelsen.
Nå hjelper hun ham med å takle det, tre ganger hver natt.
Eller noe sånt.
Forresten, tusen takk.
For hva?
- Du sviktet meg. - Alex!
Du vet, jeg var etterlatt her med de to
mens du forsvant for å finne ditt indre psyke.
Alex, du aner ikke hvordan det egentlig var der.
Hun var min mor også.
Du kunne i det minste skrevet tilbake.
Hva snakker du om?
Spillelistene jeg lagde til deg, brevene jeg skrev.
Jeg fikk ingenting Alex, jeg sverger.
Kanskje Dr. Silberling Ikke ville at jeg skulle se dem.
Nei, det var ikke Dr. Silberling.
Har er en stor drittsekk.
Jeg mener, hvordan kunne du la være å sende mine brev?
De var mine brev pappa.
Hva, var du virkelig så redd for å fortelle om din nye kjæreste?
Var det det? Snakke om alle de skitne små hemmeligheter?
Og det var en stor feiltakelse å la henne flytte inn her,
og hele vår dummy by elsker å snakke om det.
Du gjør meg kvalm.
- Alex, hvor skal du hen? - hvem bryr seg om det.
Der tok du meg.
Kom her og gi meg en klem. Jeg er ren nå.
Hør her Anna, jeg vet at reglene
at du må må hate pappas ny kjæreste.
Men jeg håper vi kan være litt mer orginale enn det
og få dette til å fungere.
- Sikkert. - Ja.
- Noe er forandret. - Å ja, vi malte.
Jeg virkelig elsker all tapeten i huset,
Men kjøkkenet trenger å bli frisket opp.
Det pleide å være noe noe her.
- Gjorde det? - Ja en tavle?
å ja, tavla ja
Den må være på loftet med alt det andre gamle rotet.
Jeg tror jeg fant ut at vi ikke behøvde den lengre.
Så hva tror du? Vil du hjelpe meg å dekke bordet?
Nei, jeg har det bra. Dessuten er jeg ikke særlig sulten.
Alex?
Hva gjør du?
Så var det deg eller Nursie i en himmel av ekstase?
- Jeg vet ikke. - Ok
Er du full?
Vel jeg gikk på en fest og der serverte de drinker.
- Hvor fant du den? - På loftet.
Hva i helvete gjør du med den?
- Jeg vet ikke, den var på loftet og... - Ok, det var der jeg...
- Jeg hater den bjella. - Hvorfor?
Den minner meg om mamma.
Vi trengte den Alex.
Det var slik hun tilkalte hjelp etter at hun ble syk.
Anna, våkn opp. Rachel kjøpte den bjella.
Hva er det du sier?
Hun gikk inn i en jævla dyrebutikk og kjøpte en bjelle,
kom hjem og knyttet den rundt mammas håndledd
Vet du hvorfor?
Slik at hun kunne høre mamma komme når hun var opptatt med å ride på pappa.
- Du bare skrøner. - Javel, hvorfor skulle jeg gjøre det?
For å ta igjen med pappa.
Stol på meg Anna, jeg har passert stadiet med å ta igjen med pappa
Jeg er muligens full, men i det minste vet jeg hva sannheten er.
Her kommer burritoen.
Kanskje du skulle prøve en slegge neste gang.
- Unnskyld. - Syntes det ser bra ut jeg.
Flott, akkurat hva vårt lille kjøkkenet behøvde.
Er det ikke det da?
- Jeg stikker. - Kult
Anna, jeg husker den gangen jeg først kom hit for å se etter din mamma.
Jeg kom til huset,
og Alex gjorde sine stygge tenårings ting.
uten respekt for din far.
Men du var annerledes.
Stille, en ordentlig liten dame.
Jeg husker jeg tenkte,
"hun stikker dypt, hun er den sterke. "
Når jeg var på din alder,
så måtte jeg håndtere noen vanskelige ting, akkurat som du, og jeg lærte å være...
Ei jente som ingen køddet med.
Jeg er virkelig glad for at du er tilbake.
Jeg håper det ordner seg slik at du kan bli.
Takk. det akter jeg å gjøre.
Så du ansiktet hennes?
Det var som om du fullstendig knuste hennes Barbie kjøkken.
Jeg brukte hammeren med øynene igjen.
Det er helt fantastisk.
Det er din tavle. Den burde være der.
Husker du mamma skrev beskjeder på den?
Fotballtrening.
Men hennes håndskrift var dårlig.
Sammen?
Er jeg virkelig blek?
Ja du er nesten gjennomsynlig.
Forhåpentligvis vil ikke din mann merke det.
Nei du vil ikke forlate meg her.
- Hva har man søstre for? - Alex, du våger ikke!
- Hei Matt. - Hei.
- Hvordan har du hatt det? - Jo, ok.
Jeg ville gjerne besøke deg der oppe, men de lot meg ikke få lov.
Du kunne jo kuttet opp håndleddene du også. Så kunne vi ha vært romkamerater.
Hun er tilbake.
- Hør på meg, den kvelden på stranden... - Nei, hør nå...
Jeg var nervøs så jeg drakk en masse,
og ingen har noensinne beskyldt meg for å være smart.
Så jeg var dum og full.
Men jeg var bekymret for deg.
Jeg gikk til og med for å se etter deg.
Hva mener du?
Jeg fulgte deg hjem den natten Anna.
Jeg var der, jeg så alt.
Du kommer for sent Matt, gjør du ikke?
- Takk. Det er alt vi behøver. - Ok
- Jeg skal... Ser deg senere. - Ha det
Hvorfor tar du ikke disse varene opp til generatorrommet?
Kom så opp, din far sulter.
- Din agent ringte i dag. - Er det sannt?
Ja, jeg visste ikke at han leier et hus her oppe.
Ja da, for de siste fem årene.
Han liker å late som om han fisker.
Jeg tror han har redaktøren av bokanmeldelsen som gjest.
- Jasså? - Ja
Derfor inviterte jeg dem til middag fredag kveld.
- Sant? - Sammen med noen andre.
- Tja, hvorfor ikke? - Vel...
Vi har jo aldri gjester her. Det blir morro.
Vær så snill.
- Ok. - Ok.
Morder!
Anna?
Hva er det du gjør der nede?
Hei, er du ok?
Det var mamma.
- Hva? - Jeg så mamma!
Hva snakker du om?
Anna?
Anna!
Hun prøver å fortelle meg noe.
- Hva? - Brannen var ikke en ulykke.
Det var her.
Rachel hadde tilfeldigvis en frikveld.
Ja riktig.
- Alex... - Nei, det nå ser jeg sammenhengen.
Hun dro fra mamma, parkerte bilen ned i gaten,
tok på seg de små hvite skoene,
og gikk ned til båthuset.
- Kanskje vi hopper på en konklusjon. - Unnskyld meg,
jeg er ikke den som så vår omkomne mor
peke en finger mot pappas skumle kjæreste.
Ja jeg tror det bare var en drøm.
Anna, du var helt våken. Jeg så deg.
Det er mulig alt bare var i mitt hode.
Kanskje det.
Men det endrer ikke hva vi begge vet.
Den krana lakk ikke, Rachel skrudde den på.
Hun drepte mamma, og hun slipper ikke unna.
Hallo? Hallo der inne?
- Hørte hun oss? - Jeg vet ikke?
Hør her, jeg reiser til byen for å handle litt inn til selskapet.
Vil du bli med?
Få litt handleterapi, kanskje kjøpe lunsj?
Jeg er fyllesyk og forventer hodepine senere
- Men Anna har lyst til å bli med. - Hva, nei.
Hva med Matt? Kanskje du ser ham, snakke med ham.
Jeg trodde du sa han kom tilbake til huset den kvelden.
- Blir du med Anna? - Kom igjen.
Du kan dra så blir jeg her og graver litt i sakene hennes. Gå nå!
- Det kan vi gjøre en annen gang. - Nei.
Jeg kommer ned hvert øyeblikk.
Jeg skal bare finne noe pent å ha på meg.
Din sleiping.
Din pappa misliker at jeg kjører fort.
- Vår lille hemmelighet, ok? - Vår lille hemmelighet.
Hva skjedde med bilen til mamma?
Vi diskuterte det,
vi følte at familien bare trengte noe mer morro.
Mitt eneste smykke.
Hvor fikk du tak i den?
Noen ga det til meg for lenge siden.
En kjæreste?
Faktisk en gammel pasient.
Virkelig? Høres ut som en bra jobb.
Min jobb var å vaske rompa til gamle mennesker Anna.
Og jeg kan forsikre deg om at ikke alle var like pene som din mor.
Nei jeg måtte stort sett gjøre ting for slitne gamle damer
med masse penger som enten var skamfull eller svak til å gjøre det selv.
Vil du vite hvordan jeg kom meg gjennom det?
Det er fryktelig,
men uansett hvor nedlatende de var,
hvor dårlig de behandlet meg, hvor forferdelig de luktet,
så sa jeg alltid til meg selv,
de er døde snart, veldig snart.
Du vet Anna, vi har alle ting i vår fortid som vi skammer oss over.
Noen ganger tror jeg det er best å bare glemme det.
Anna?
Anna er du ok?
Ja ja, jeg er ok.
Vi må handle litt, ikke sant?
Nydelig entrecoté, hvor lenge har den hengt?
- Vi selger alt ferskt. - Da så.
- Jeg går og henter melken. - Flott, takk.
- Matt. - Hei Anna.
Hva gjør du her?
Hør her, jeg tror... jeg tror jeg vet hva du forsøkte å si meg i går.
Brannen var ikke en ulykke, var den?
- Hva så du? - Matt?
Disse bærene blir ikke noe ferskere.
Ja ja, jeg kommer nå.
- Vil du hjelpe oss, vær så snill? - Ja ok, men ikke her.
Ok, kan vi møtes i kveld?
Matt!
- Ja kl 11:00 ved klippen. - Ok
- Fant du ikke melken? - Ja.
- Vi må dra. - Ok.
Og Matt, du behøver ikke levere varer til huset lengre.
Det blir min jobb fra nå av.
- Hatt det morsomt? - Ja da.
Dere har pratet om alle våre hemmeligheter, ikke sant Anna?
Ja, takk for lunsjen.
Gikk alt bra? Jeg mistet henne av syne for en stund.
Jeg mener, jeg håper det ikke var for tidlig.
Alex?
Herregud du skremete meg. Jeg trodde du var her.
- Snakket du med Matt? - Ja vi møter ham i kveld.
Kult. Se på dette.
Jøss, når kommer de med strippestanga?
Jeg forstår, hun er narkohore uten verdighet.
P. S. , se på dette.
Kom igjen, se hva jeg har funnet.
- Møt Herr Chubby. - Æsj, dette er kvalmt.
Nei, den rører jeg ikke.
Oj, dette er nok til å bedøve en hest.
Eller deg og meg.
- Kom igjen, la oss stikke. - Vent litt.
Festen er over Rach.
Kom igjen, vi blir for sene.
Matt?
Det er noe galt.
Hva hvis noe har skjedd?
Alt er sikkert bra Anna. Vi finner ham i morgen.
Ja.
Jeg går og legger meg.
Nei vær så snill, bli hos meg til jeg sovner.
Hvis jeg bare hadde hatt 10 dollar for hver gang jeg har hørt dette.
Tusen takk.
Ikke noe tull.
Hei Anna. Hei, ikke vær redd.
Jeg ville bare ikke vekke dine foreldre.
Matt. Hvor var du?
Vi ventet på deg ved klippen, akkurat som du sa.
Ja jeg vet det. Jeg...
Hva har skjedd? Du er jo gjennomvåt.
Vel, jeg falt og slo ryggen, eller noe sånt.
Javel, kom og sett deg.
Jeg beklager det er så sent, men... Det er bare det at...
Jeg føler du må bare må vite sannheten om det jeg så den kvelden.
Fortell meg.
Du skjelver.
Jeg kan ikke føle noe.
- Jeg er redd Anna. - Ikke vær redd.
Hva skjedde med ryggen din Matt?
Din mor prøvde å advare meg Anna, men jeg hørte ikke etter.
Hold meg Anna.
Anna.
Vær så snill å hold rundt meg Anna, vær så snill.
Anna? Hei jeg er sherrif Emery. Jeg vet ikke om du husker meg?
Hær her, vi skal gjennomføre en grundig etterforskning,
men det må ha vært en tømmerstokk,
falt ut av båten og brakk ryggen.
Skulle du møte ham?
Hør her, vi vet alle hva du gjennomgår.
Hvis det er noe du trenger, hva som helst, så kom og snakk med meg.
Forstår du?
Jeg er veldig lei meg.
Det er bare fryktelig.
Jeg skal lage frokost. Du må spise litt.
- Kaffe? - Ja takk.
- Pappa, vent. - Hva er det?
Matt var ikke bare i vannet i går kveld. Han kom på besøk til meg.
Anna, hva som skjedde med Matt er ikke din feil.
Pappa, det er ikke det hun prøver å fortelle.
En av dere, kom og hjelp meg.
- Pappa. - Jeg går.
- Hva? - Jeg så Matt i byen i går.
Han fortalte meg at han så hva som skjedde den natten det brant.
Rachel overhørte oss.
Hun ville ikke at jeg skulle snakke med ham lengre.
Hun ville ikke at han skulle komme hit flere ganger.
Anna, hvorfor skulle Rachel si noe slikt?
Det er bare...
Hva?
Er alt bare bra der ute?
- Vi kommer straks. - Ok
Kjære, jeg vet dette er vanskelig for deg.
Det har vært vanskelig for alle, men ikke gjør dette.
Ok? Ikke gjør det.
- Kom igjen, spis litt frokost. - Jeg kommer om et minutt.
Er du ok?
Nei jeg er ikke ok.
Jeg er ikke gal Alex.
Matt var her, jeg trodde jeg drømte, men det gjorde jeg ikke.
- Anna, vil du sitte... - Oh han sa
at mamma forsøkte å advare ham.
- Ok, hvordan kan det henge sammen? - Og han holdt rundt meg.
- Anna hør her. - Se!
Å herregud.
- Ok, nå er jeg redd. - Jeg er ikke gal.
De skal ikke få sende meg tilbake dit.
Nei, jeg er ikke redd for deg. Jeg er redd for oss.
Anna, vi er de siste
som står mellom Rachel og det hun egentlig ønsker seg.
Kom igjen, se,
siste gang jeg sjekket, ble du ikke noen psyko seriemorder over natten,
så vi trenger å finne ut nøyaktig hvem Miss Rachel Summers egentlig er.
Hallo ja, jeg forsøker å finne noe informasjon
om en vi har leid gjennom ditt byrå.
Hennes navn er Summers. Rachel Summers.
Hei, jeg ville gjerne ha en referanse for en av deres sykepleiere takk.
Jeg tror hun var ansatt på sykehuset deres
i perioden juli til desember 2005.
Hei, jeg foretar en bakgrunnssjekk
av en sammen jobbet hos dere for flere år siden.
Summers. S-U-M-M... Ja, som i "mor".
E-R-S, som i "Satan".
Hva? Nei det er ikke mulig.
Nei, nei, nei, det er bra.
Ok, tusen takk. Farvel.
Nå har vi henne.
Anna. Kom inn.
Du vet, du har nydelige formede lepper.
Du vet bare ikke hva du skal gjøre med dem.
Men vil mase om en kvinnes øyne, men det er bare tull.
Hva de egentlig vil ha er ei jente med pen munn.
Sånn.
Du ser ut til å være veldig interessert i disse?
Har dy lyst til å bruke dem i kveld?
- Nei jeg tror ikke det. - Kom igjen da, det vil være morsomt.
Sånn.
Hva er ditt virkelig navn Rachel?
Hva sa du?
Sykepleierforeningen har ingen registrering av en Rachel Summers.
Ditt personnummer er registrert på en person med navn Rachel Summers,
men hun er en skolelærer fra New Orleans.
Hun døde for fem år siden.
Så hvem er du egentlig?
Vet du hva Anna?
Jeg tror ikke dette kommer til å fungere.
Hvor skal du?
Snakke med min far.
Vel, det er det ikke behov for.
Vi har allerede diskutert dette med Dr. Silberling.
- Diskutert hva? - Din oppførsel.
Han er veldig bekymret Anna.
Han begynner å tro at det var en feil å slippe deg ut.
Du får ikke ta dette i fra meg. Det vil jeg ikke tillate.
Nå kom deg ut, jeg venter gjester.
Jeg kan ikke tro hun har overtalt pappa.
Kanskje hun kan true deg, men hva kan de gjøre med meg?
- Jge går og snakker med pappa. - Nei.
Hun kommer bare til å overbevise ham
at vi lyver og det er min skyld, ok?
Vi må bare komme oss gjennom kvelden, og i morgen går vi til politiet
og forteller dem hva som foregår.
Du kommer bare til å gjøre det enda vanskeligere for meg.
Flott. Men det kommer til å kreve mye alkohol.
Hei se på deg.
- Hva? - Du ser strålende ut.
Takk.
Vel, jeg antar du har vokst i fra meg, har du ikke?
Hvis det er noe trøst så er dette ganske uvant for meg også.
Lanseringsfester for en bok.
Kunne like godt ha gitt alle et grønt lys
for å komme hjem til deg og bedømme deg.
Kan jeg spørre deg om en tjeneste? Kan du hjelpe Rachel i kveld?
Sannheten er, jeg tror ikke hun føler hun takler alt dette,
og menneskene dømmer henne også.
Klart det.
Hva?
Jeg bare lurte på om du trengte noe hjelp?
Virkelig?
Klart det. Åpne stekeovnen.
Ok.
Nøkkelen til en god stek er å la den hvile i 10 minutter før oppskjæring.
Da trekker blodet inn i kjøttet.
Tilbake til trakteringen.
Ta ut søpla er du snill.
Du er neste mann.
Nei, nei, hva gjorde du? Hva gjorde du?
Hva forsøker du å gjøre med meg?
Hva skjedde?
La henne være.
Bare gå i seng.
Nei hør her. Jeg er i New York i morgen så vi kan rydde opp i dette.
Beklager dette. Trygg reise.
Pappa, kan jeg snakke med deg?
I kveld. Det er en grunn for hva som skjedde.
Det er Rachel. Hun er ikke den du tror hun er.
Nok Anna.
- Hva har hun gjort denne gangen? - Hun har løyet for deg.
- Om hva? - Om alt. Hennes navn.
Vet du hvor hun egentlig kommer fra?
Jeg kommer ikke til å nedverdige dette med et svar.
Nei selvsagt, fordi du ser kun det du vil se.
Alt hun forsøker å gjøre er å få denne familien til å fungere.
Hun forsøker ikke å få den til å fungere.
- Hun vil ha deg for seg selv. - Dette er tåpelig.
Gud, hvis mamma hadde sett deg nå,
menger deg med den hora som forsøker å rive oss i stykker.
Rachel er ikke den som river oss i stykker.
Hør her, kanskje vi skulle snakke med Dr. Silberling om dette.
Klart det, fordi det er jeg som er gal.
- Jeg sa ikke det. Du vet jeg gjorde... - Pappa.
Du har på deg ringen.
Skal du gifte deg med henne?
- Svar meg! - Ja Anna.
Vi gifter oss en gang denne høsten.
Vi snakket om å reise bort, men jeg vil ha bryllupet her,
for alle oss.
Jeg skammer meg ikke Anna. Jeg skammer meg ikke for å være glad igjen.
Farvel Pappa.
Vi må ikke komme for sent til Matts begravelse. Ta på deg noe sømmelig.
Jeg vil at vi skal se ut som en familie.
"Hos Herren søker jeg tilflukt.
"Hvordan kan du si til meg, fly som en fugl til fjellene.
"Se hvordan de onde spenner buene, legger pilene på buestrengene
"for å skyte fra skyggene?
"Når stiftelser blir ødelagt, hva kan de rettlærde gjøre?"
"Herren er i sitt hellige tempel. Herrens trone er i himmelen.
"Gud holder et våkent øye"
"Herren er mitt lys og min frelse. Hvem kan jeg frykte?
"Herren er mitt livs frelser. Hvem skal jeg frykte?
"Når de onde kommer mot meg for å begjære mitt legeme,
"la disse mine fiender, snuble og falle. "
Dette er fra 11. april 1996.
"Politiet har funnet likene av tre barn
fra en grunn grav i skogen mindre enn 50 meter
"fra hjemmet til en prominent psykolog Dr. Harrison Wriight.
"Obduksjonen viser at barna var tungt bedøvet
"før de var stukket til døde.
"Politiet har utstedt en fengslingsbegjæring for Mildred Kemp, 19 år
"som har vært ansatt som barnepasser for Wright sine barn siden august. "
- Mildred Kemp? - Herre gud, hør på dette.
"Iføle kilder nært knyttet til familien,
"har Kemp blitt romantisk besatt av Dr. Wright
"siden hans kone omkom i en bilulykke i februar.
"Til tross for politiets anstrengelser så er Kemp fortsatt på frifot. "
Vent, hva...
Se. Se hva hun har på seg.
Perlekjedet.
Rachel sier de var en gave fra en eldre pasient.
Hun hang dem rundt halsen min. Som om hun var stolt av dem.
Vel, heldig for oss, nå har vi bevis.
Ja hvis vi bare kan få tak i dem.
Ikke bekymre deg om det. Dette er over i kveld.
Dritt.
Hei se.
- Alex, hvor skal du? - Bare gå ned og hent nøklene hennes.
- Hva skal du gjøre? - Bare hent nøklene hennes.
Hva ser du etter Anna?
Dette? Er det dette du ser etter?
Bare ta dem.
Vær så snill. De betyr ingenting for meg.
Vi vet Rachel.
Vi vet alt.
Der tok dere meg.
Her.
Alex!
Anna.
Jeg vil ikke skade deg.
Dette er ikke hva jeg ønsket.
Du kan gjøre det enkelt.
- Anna. - Alex.
- Hva skjedde? - Hun dopet meg. Hun dopet meg.
Anna? Åpne døra.
Anna, hør på meg.
- Du må få tak i halskjedet. - Jeg gjorde det. Jeg har det.
Anna! Se å åpne den fordømte døra!
Du må gå til Emery, ikke sant?
- Nei, nei. - Jo. Han vil tro på deg.
- Anna! - Jeg kan ikke la deg være her.
"Sammen"
Anna!
- Ok. - Ok.
Jeg er glad i deg.
Jeg kommer tilbake til deg. Det lover jeg.
Anna!
Så du antyder at Miss Summers egentlig er en kvinne
med navnet Mildred Kemp? -Ja.
Og at hun var ansvarlig for brannen?
Korrekt. Det var ikke en ulykke.
Hun myrdet vår mor, og nå er hun etter oss.
- Hør her, jeg vet det høres merkelig ut, men... - Nei. Mildred Kemp. Jeg husker henne.
Vestover, i Woolridge distriktet, flere år siden, kona døde,
mannen ansatte en barnepasser som drepte alle barna.
Det er korrekt, men de tok henne aldri.
Hør her, Mrs. Wright hadde et perlekjede, tredobbelt.
Det er bilder av det på Internet hvis du vil se.
Og?
Rachel er Mildred Kemp.
Hun forsøker å drepe oss og gifte seg med vår far,
akkurat slik hun gjorde med dem.
Hør her, jeg vil at du blir sittende.
Jerry er rett på utsiden av døra.
Jeg skal hente opp Miss Summers på systemet.
Nei, det er ikke tid til det. Du må reise ut til huset mitt.
Alex er fortsatt der, jeg er redd noe skal skje med henne.
Ingenting skal skje med noen Anna. Og du venter her.
Mamma?
Ikke vær redd. Jeg er en sykepleier.
Nei! Nei! Ikke tro på henne! Nei! Nei! Vær så snill! Ikke tro på henne!
Nei! Hun lyver! Ikke tro på henne, vær så snill!
Nei! Nei! Ikke tro på henne! Nei! Nei! Hun...
Sånn, takk skal du ha.
Jeg husker henne.
Det var vestover i Woolridge distriktet, mange år siden, kona døde,
mannen hadde ansatt en barnepasser som drepte alle barna.
Rachel er Mildred Kemp.
"Politiet has utstett en anmodning om fengsling av Mildred Kemp, 19 år,
"som har vært ansatt som barnepasser for Wright-barna siden august. "
"Obduksjonen viser at barna var tungt bedøvet
"før de var knivstukket gjentatte ganger.
"Til tross for politiets innsats, Kemp er fortsatt på frifot. "
Du kommer til å sove nå.
Du vet Anna, jeg kommer aldri til å få mine egne barn.
Jeg kan ikke.
Fortalte jeg deg noensinne det?
Det har aldri stoppet meg fra å tenke på hvordan det ville være å ha en datter.
Men nå har du tatt dette vekk fra meg.
Forsiktig.
Du vil vel ikke skade deg selv.
Anna?
Vi har forsøkt alle muligheter Anna. Dette var den eneste løsningen.
Hva gjorde du?
Jeg måtte det Anna, ikke sant?
Måtte jeg ikke?
Det er ok. Det er ok. Jeg er her. Jeg er alltid her.
Se på meg. Se på meg.
Vær tapper, ok? Ok.
Å kjære gud. Er du ok?
Det er Rachel pappa. Rachel tente på brannen.
- Hva snakker du om? - Hun drepte mamma.
Pappa, jeg vet du aldri lytter til meg, men du må tro oss.
Hun ventet til du var dradd fra byen.
så dopet hun meg og hun dopet Alex.
- Hva? - Hun skulle drepe oss.
Alex måtte gjøre det pappa. Hun reddet oss.
- Alex? - Alex, fortell ham.
Anna, hva er det du sier?
Han kan ikke innse det Anna. Han vil aldri gjøre det.
Anna, vet du hva som skjedde med din søster?
- Fortell ham Alex. - Ikke tro på ham.
- Hun døde. - Nei ikke tro på ham.
I brannen.
- Det er mange år siden. - Nei han ljuger!
Alex er død!
Hva har du gjort?
Alex?
Anna?
Anna, hva mener du med at brannen ikke var en ulykke?
Hva skjedde den natten? Fortell meg hva som skjedde den natten!
Kom deg unna meg. Kom deg unna meg.
Kom deg unna meg!
Hallo? Pappa?
Guttene, de vil være med hjem til vårt hus.
Det er ikke lengre vårt hus.
Hva gjør du?
De kan brenne i helvete.
Anna. Anna!
Anna, hva er galt?
- Alex? - Kommer mamma.
Alex!
Jeg mener, hvordan kunne du la være å sende mine brev?
Det var mine brev pappa.
Hva? Var du redd for at jeg skulle fortelle henne om din nye lille kjæreste?
Var det det? Snakke om alle de skitne små hemmelighetene?
Anna?
Jeg skal inn til byen. Vil du være med?
Jeg fulgte deg hjem den natten Anna.
Jeg så alt.
Ikke slipp taket. Anna, hold meg.
Du vet Anna, jeg kommer aldri til å få mine egne barn.
Jeg kan ikke.
Det har aldri stoppet meg fra å tenke på hvordan det ville være å ha en datter.
Men nå har du tatt dette vekk fra meg.
Jeg beklager Mr. Ivers.
Jeg merket meg navnet på Miss Summers pass
ikke stemte med navnet på hennes førerkort.
Hun forandret navnet sitt for tre år siden. Hun hade en venn som banket henne opp.
Hennes virkelige navn er Rachel Worshinsky.
Deres datter har fått det ideen at
din kjæreste var en kvinne med navn Mildred Kemp.
Hvorfor ville hun dikte opp alt dette?
Hei Anna.
Har du det bra?
Jeg gjorde akkurat som du sa.
Gjorde hva da Anna?
Jeg avsluttet det jeg hadde påbegynt.
Velkommen hjem.